Tidigare på Scream Queens...
Jag är rädd att du har kuru.
Ingen får veta.
Om ledningen får veta det, tror de att jag inte kan sköta sjukhuset.
Massakrer brukar hända på det här sjukhuset på Halloweennatten.
Försökte du döda mig med bål?
Satkärring! Så fort jag får...
Hjälp!
Jag kunde ha svurit på att jag hörde Chanel nr 5 skrika.
Hur hörde du det från sjukhuset?
Hon dras till Chanel nr 5:s smärta som en haj till blod i vattnet.
Hon har utvecklat ett finstämt beroende av det.
Kom igen! Hjälp mig.
Hjälp mig.
Hon är död.
Gud, det är hemskt!
Hörrni, svimmar...
Mördaren kan slå ut en specialagent i FBI.
Är någon av oss säkra?
Det är ett mirakel att det inte träffade ett vitalt organ.
Herregud... jag svimmar...
För Guds skull, nr 5, Denise är död!
Kan du kanske låta oss alla få två minuter som inte handlar om dig?
Vi måste ta den här kroppen och slänga henne i träsket.
Vadå?
Vi kan inte bara dumpa henne i träsket. Denise var vår vän.
Jag älskade Denise lika mycket som er andra,
vilket, ärligt talat, inte var så mycket.
Vi kan inte bara låta hennes död ha en negativ påverkan
på arbetet som utförs här.
Jag menar, om det kommer ut att en FBI-agent mördades här,
stänger de bara ner oss.
Och det innebär inga patienter!
Och forskningen vi utför här, som räddar liv, skulle ta slut,
och så kan det inte bli.
Kan det, Zayday?
Även om jag ville dumpa henne i träsket,
tror du inte att polisen kommer och letar efter henne?
Men då säger jag till dem som kommer att Denise bara försvann
på ett hemligt uppdrag
för någon topphemlig skuggorganisation inom FBI.
Kan någon skaffa mig en vagn
för specialagent Denise Hemphill ska ta en liten simtur.
Allvarligt? Men varför?
Herregud!
Vem kan ha gjort det här?
Vi måste bara hitta killen som klädde ut sig till Aaron Burr.
Det här blir ganska svårt att dölja, dekan Munsch.
Tjejer, vi har inget val. Jag måste ringa myndigheterna.
Gå och ta av er dräkterna.
Nej, Zayday!
Du måste hjälpa mig med något först.
Följ med mig.
Påminn mig när vi är klara här
om att jag måste skicka någon för att hjälpa stackars Chanel nr 5.
Jag sa ju det. Jag dumpar inte Denises kropp i träsket.
Självklart inte.
- Hon lever fortfarande. - Vadå?
När visste du att hon levde?
När jag tog hennes puls slog hennes hjärta väldigt svagt.
Jag måste givetvis återuppliva henne.
Hon är i princip hjärndöd.
Och du skulle ändå dumpa henne i träsket.
Nej! Det är inget alternativ.
Trots den sortens massaker som just hände där uppe?
Jag kan inte vara säker på att de inte kommer att skrapa eller tömma
träsket under sin utredning, men ni kan vara säkra på
att Denise inte dog i onödan.
Hon kommer att vara en viktig del
av vårt lilla "Rädda mitt liv" -forskningsprojekt.
Kom. Se det här.
Det är den hemliga kryokammaren jag har byggt med bara en liten del
av Radwellförmögenheten.
Vi ska lägga Denise här inne och ge den här babyn
en liten provkörning bara för att se att den funkar
om mitt tillstånd visar sig dödligt innan vi hittar ett botemedel.
Det här känns inte rätt.
Vi kan ta upp Denise på övervåningen
och koppla upp henne till en matningstub
och se på medan hon långsamt blir värre,
eller så kan vi lägga Denise här i frysen,
tills de hittar ett botemedel för elektrisk chock.
Det blir värre.
Snälla.
Zayday, hjälp mig. Jag vill inte hamna i tanken som Denise.
Det funkade.
Jag kissade ut allt det blåa.
Men min rygg är fortfarande väldigt blå,
så jag ser ut som en blond babian.
Jag gav dig en hälsosam dos deferasirox.
Det är en drivande lösning,
så den läcker ut tungmetallerna i organen,
framför allt i huden och hjälper dig kissa ut dem.
Om du sett lite silver i den köttiga delen av din rumpa...
Det normaliseras snart, jag lovar.
Jag ber om ursäkt för silverförgiftningen.
Jag har ingen aning om vem som gjorde det.
Någon måste ha hållit på med min lösning.
Kan ha varit vem som helst, egentligen.
Alla är avundsjuka på dig.
Det var antagligen dekan Munsch.
Jag menar, hon ville se till att hon
och hennes grå könshår fick dig helt för sig själv.
Först och främst kör hon en Kojak där nere.
För det andra uppskattar jag verkligen att
alla röstar på henne och mig som det nya maktparet.
För det tredje, sexet var... utsökt.
Det bästa jag haft sedan jag tillbringade helgen med Sean Young,
precis när hon började sin galna fas.
Enda anledningen till att jag satte igång med Munsch
är för att jag var sur över att jag förlorat chansen med dig.
Jag vet inte. Ni passar varandra bättre åldersmässigt.
Du inser väl att du var runt 30 när jag föddes?
Jag vet inte om jag kan älska någon efter det som hände med Chad.
Jag menar... jag behöver tid.
Ta så mycket du behöver.
Inte direkt.
Jag behöver nog bara ett par timmar.
Jag har noll känslomässig objektpermanens.
C.U.R.E INSTITUTE HOSPITAL
Det hade äntligen hänt.
Damoklessvärdet hade fallit.
Jag visste äntligen hur det kändes att vara Freddy Krueger.
För jag, Cathy Munsch, gick igenom en mardröm.
Vad har du att säga om de här morden?
Jag visste i det ögonblicket att min dröm hade krossats.
Cureinstitutet var dött och jag var inte långt efter.
Men en vecka senare hände något lika oväntat.
Sjukhuset frodades.
Det visade sig att det inte finns någon dålig uppmärksamhet.
Nyhetsrapporter om morden gav oss hundratals timmar gratis reklam
och medicinska abnormiteter från hela världen
började komma fram.
Och de oroade sig inte för att bli dödade av en seriemördare.
Varje risk var värd miraklet
av att kanske vända deras hemska fysiska öde.
- Ursäkta mig, dekan Munsch? - Ja?
Med tanke på tillströmningen av patienter...
Den här satmaran!
Jag anställde syster Hoffel för att göra mitt jobb lättare
med andra ord visa mig hur man sköter ett sjukhus.
Och nu tror den där pillerslukande bråkmakaren att hon är oumbärlig.
En sådan kostnad borde egentligen ha tagits upp i styrelsen.
Jag ska kolla upp det.
De goda nyheterna är att vi har fullt upp.
Så många patienter att träffa.
Jag heter Marguerite Honeywell.
Jag lider av Marfans syndrom.
Det namnet är verkligen svårt att säga.
Har du något emot att jag kallar dig Marfan?
Ja, det har jag faktiskt.
Du, Daria.
Det står att du diagnostiserades med Möbius syndrom 2013.
- Stämmer det? - Det stämmer.
Jag lägger upp skönhetslektioner online.
Och min fullständiga oförmåga att röra någon del av mitt ansikte
sågas verkligen i kommentarerna.
Men det fanns ett fall som verkligen gjorde mig nyfiken.
Jag måste säga att komma hit idag inte var mitt beslut
men snarare mina arbetsgivares på Förenta Nationernas.
Jobbar du på Förenta Nationerna?
Det är väldigt coolt. Jag har alltid velat åka dit.
Jag har jobbat i den diplomatiska kåren
som en tolk i nästan 20 år nu.
Och jag är exemplarisk för god hälsa.
Så jag har förstår inte varför jag ens är här.
Är du svensk? Jag trodde att du var från Storbritannien.
Nej, jag kommer ursprungligen från Minnesota.
Det kanske är det du hör.
Min man säger att jag låter som om jag klivit rakt ur filmen Fargo.
En oförmåga att bestämma sig för en enda dialekt.
Det är fascinerande.
Jag snubblade och trillade för några veckor sedan...
Och jag kom till sjukhuset.
Men de sa att det bara var en mindre hjärnskakning
och jag släpptes den eftermiddagen.
När du pratar, är du medveten om hur du pratar,
liksom... olika?
Jag pratar som jag pratar.
Jag vet inte vad du menar.
Kan jag bara säga,
jag tycker att det är fascinerande att hon talar alla dessa dialekter
men hon har inte gjort en enda nån skulle kunna tycka var stötande.
Dialekt? Varför pratar alla om min dialekt?
Jag sa att jag är från Mellanvästern.
Okej, det spelar ingen roll.
Miss Hotchkiss, jag är rädd.
I nuläget vet vi inte vad det är du har eller inte har,
eller om det finns någon behandling eller något botemedel, men jag lovar
att med alla resurser som finns på Cureinstitutet
slutar vi inte förrän vi hittar en. Eller hur, teamet?
Det här kan inte vara det mest hygieniska sättet
att rengöra sängpottor.
Finns det inte regler och lagar och grejer?
För några veckor sen fick jag ge fentanyl till en patient som,
baserat på Zaydays rekommendationer, skulle genomgå en lobotomi.
Och vi dumpade hennes kropp i träsket,
så jag tror inte direkt att regler prioriteras här.
Hallå, icke-doktoridioter.
Jag är ledsen att jag avbryter ert hårda arbete.
Det enda ni är kvalificerade för på vilket annat sjukhus på jorden.
Du? Död på insidan?
Du måste rensa och desinfektera de här katetertuberna.
Försiktigt.
Några av dem är fortfarande lite saftiga.
Och du behöver sila de här avföringsproven
och lägga dem i saltlösning,
och sen packa dem i lavemang för avföringstransplantering.
Usch! Nej, jag gör inte det.
Förlåt, dr Lilla Satmara!
Crohns sjukdom botar inte sig själv.
Varför har du solglasögon på dig? Är du bakis?
Man blir inte bakis av petidin.
Det är därför jag älskar det så mycket.
Men det är toppen för att klara mellan till allvarliga problem
som inte hör hemma inom 20 km av ett sjukhus.
Du måste också skaffa ett spermaprov från killen i koma i rum 1219.
Hans ex-fru, hon längtar efter att stänga av.
Hon påstår att barnet inte är hans.
Hur ska jag få tag på hans sperma?
Jag tror att du vet.
Vi ses, kärringar.
Det räcker!
Jag tvättar inte en till bajsig sängpotta.
Nr 3, tvätta klart de här,
hämta en latte åt mig och en scones på koreanska spaet.
Jag ska göra en manikyr och en vaginaångning.
Aldrig.
Om någons vagina ska ångas så är det min.
Det här är bara så fel.
En Oberlin har inte jobbat på över 300 år.
Vi har fullbordats genetiskt över århundraden
av att ha beordrat folk för att vara bra på bara en sak.
Beordra folk.
Det stämmer.
Anledningen till att vi tappat livslusten är att
vad är meningen med livet om vi inte beordrar folk?
Vem är vi om vi inte har undersåtar att tvinga göra saker för oss?
Hur ska vi hitta undersåtar?
Vi tillhör inte en kvinnoförening längre.
Sjukhuset är plötsligt fullt av äckliga, sjuka människor.
Alldeles för många för det antal personal vi har nu.
Dekan Munsch and Hoffel måste anställa mer folk.
Så vi gör det åt dem.
Vi ska träna upp dem att bli Chanels och gör dem till våra undersåtar.
Om jag har lärt mig någonting av
att ha överlevt en seriemördare som försökte mörda oss,
är det att man alltid behöver en grupp
mindre attraktiva, mindre populära, mindre intressanta människor
som mördaren kan ha ihjäl före dig.
Okej, det är genialiskt!
Det är därför jag är hjärnan bakom den här operationen.
Nu går vi till spaet.
De här blöta pottorna kan vänta tills vi hittar
mindre attraktiva människor som kan tvätta dem.
Dekan Munsch, jag måste prata med dig om en sak.
- Vad är det? - Det är Chamberlain.
Jag har en misstanke om att han är bebisen i magen från 1985
och det gör mig galen för att
jag måste ta reda på hur du hittade honom och
hur hans intervju gick?
Vem är Chamberlain?
Chamberlain, volontären du anlitade från din annons i Craigslist?
Vi har inga volontärer.
Och jag skulle aldrig annonsera i Craigslist.
Det är där gifta män tar meth och finner varandra.
Vänta! Säger du att du inte anlitade honom?
Stora killen, afroamerikan, älskvärd, nästan en stalker?
Jaså, han!
Jag trodde att han var dr Brock Holts assistent.
Dr Holt har ingen assistent.
Nu är han min huvudmisstänkte.
Tror du det?
En vuxen man går in på ett sjukhus
och låtsas ha en konstig volontärtjänst
som nästan bara är för unga tjejer,
kanske inte ens finns längre.
Du tror...
att han kan ha något att göra med massmord...
Jag ska komma till botten av det.
Vi ska ta reda på vem bebisen är.
Vi måste hitta mamman först.
Kom igen! Nu ska vi ta reda på var du är.
Hjälp mig...
Oj då! Chanel Nr 5! Vad hände?
Jag försökte bara kliva upp för att hämta en tesked majonnäs
och jag snubblade och kunde inte ta mig upp.
Vad gör du här? Du borde vara på sjukhus.
Ja, jag borde vara på sjukhuset.
Jag har just fått en machete inkörd 22 cm precis ovanför min thorax,
som bröt tre av mina revben, punkterade min vänstra lunga
och helt högg av min högra trapetsoid.
Jag borde vara på akuten.
Det var där jag trodde du var.
Jag var det... Tills Chanel rullade in mig hit.
Sen sa hon att det bara var det att jag är lättare att förolämpa.
Men det är ingen som tar hand om min faktiskt livshotande skada.
Jag har uppfattat exakt.
Noll ätbara arrangemang.
Jag skulle gärna ta hand om dig.
I gengäld skulle jag verkligen behöva din hjälp.
Hjälp med vad?
Vi ska hitta mamman som var gravid
på sjukhuset på Halloween 1985.
Jag tänkte att vi kan åka
till polisstationen och försöka komma åt arkiven.
Om hennes man försvann hade hon gjort en anmälan, eller hur?
Jag vet inte. Jag tror inte att det här hjälper på nåt sätt...
Kom igen bara!
Jag behöver en uppdatering, nr 3. Några svar?
Chanel-väntelistan då?
Inga svar och alla på Chanel-väntelistan har gått bort.
Vad händer?
För två år sedan, om jag hade lagt ut på mina sociala
att vi tar emot ansökningar för nya Chanels,
hade vi haft drivor av spinkiga, rika slampor som bankade på dörren.
Jag förstår bara inte varför vi ens behöver flera Chanels.
Jag har ju sagt det, kossa, vi behöver måltavlor.
Vi behöver nya Chanels som den Onde Gröne
kan attackera så istället för oss.
Du har redan en sån Chanel. Hon heter jag.
Den Onde Gröne har redan försökt mörda mig två gånger.
Ja. Och ganska snart
kommer han nog lyckas och var är vi då, nr 5?
Det är dags att ta till desperata mått.
Vi måste börja intervjua patienter.
Varför tror du att du skulle vara en bra Chanel?
Jag gör faktiskt inte det.
Jag vet inte riktigt vad du pratar om.
Du sa att du hade viktig information om mitt tillstånd.
Jag har väldigt viktig information.
Ditt tillstånd kommer att bli bättre genom att du kanske blir en Chanel.
Jag förstår inte.
Vad är en Chanel?
Vi. Vi är Chanels.
Du gillar väl pengar? Och att gå rakt på sak?
Jag antar det.
Det är bestämt. Grattis! Du är en Chanel.
Hur lång tid skulle det ta dig att springa en full sprint?
Förlåt?
Typ, om en vuxen man jagade dig med en stor pinne
som är formad som en kniv men är gjord av metall.
En kniv, alltså?
Tror du att du kan springa ifrån honom?
Antagligen inte.
Grattis! Du är en Chanel.
Vi går och hittar nästa möjliga Chanel.
Det finns inga fler. Det är alla patienter.
Vadå? För i helvete, nr 3.
Vi behöver minst en till för att dubbla våra chanser att överleva.
- Vi måste göra det otänkbara. - Nej, inte han.
Jag gillar det inte mer än du gör, nr 3.
Vi måste ringa Tristan.
Första gången vi hörde om Tristan var när vi överklagade vår dom.
Något psyko skriver handskrivna romaner
där alla Chanels var lesbiska
och allt vi gjorde var att ligga med varandra.
Det här är till dig.
Du, Chanel!
Jag heter Tristan St. Pierre och jag är ditt största fan.
Jag hörde om din mordrättegång så jag tänkte
att jag skickar dig lite av min Chanel-fanfiction.
Njut!
Jag bestämde mig på en gång.
Och sen, tre veckor senare...
Du, Chanel! Det är Tristan.
Grattis för ditt frikännande.
Vad tyckte du om min fanfiction?
Din advokat gav mig ditt nummer. Hoppas att det är okej!
Jag är bara ett så stort fan.
...allt den här säsongen, och jag älskar det.
Att jag vände mig till Tristan innebar att det var mörka tider.
Jag förstår inte vad som händer här.
Vilka är de här?
Chanel nr 7 och nr 8, nr 5. Visa lite respekt!
Den ena har en blinksjukdom, den andra kan inte röra ansiktet
och är plågsam att prata med.
Marfan, flytta på dig!
Vem pratar du med?
Nr 5, får jag presentera Chanel Pour Homme ?
Vadå?
Nej. Okej. Det här är inte tillåtet.
En Chanel som är manlig och gay kommer helt enkelt inte på fråga.
Han kommer stjäla allt vårt smink och dessutom, Chanel,
verkar han vara en seriemördare.
Det är onödigt att fortsätta viska
för alla hörda det.
Dessutom mördar inte bögar folk.
De är väl fredliga musikaliska personer?
- Nämn en gay seriemördare. - John Wayne Gacy, Jeffrey Dahmer...
Man kan säkert anta att en av Menendez-bröderna
hoppade i säng med den andra också.
Okej, fint. Vet du vad? Han kanske är en seriemördare.
Men han är också en pytte, vilket innebär att vi lätt kan slå honom.
Och nr 3 och jag tvättar inte dina sängpottor, nr 5.
Dessutom borde vi alla känna oss lite säkrare nu
när vi är omgivna av våra nya betjänter.
- Och mänskliga sköldar. - Vänta! Era vadå?
En skål... för nr 7, nr 8, och Chanel Pour Homme .
Okej, så du var på FN: s högkvarter
och det var lunchdags, sa du?
Ja, jag halkade på ett bananskal och slog i huvudet,
på linoleumgolvet, jag sa att...
Miss Hotchkiss...
Du verkar vara omedveten om faktumet att varje gång du pratar
använder du en annan dialekt.
Vad sa du?
Han har rätt. Under de senaste tio minuterna
har du låtit texansk, österrikisk, norsk,
vietnamesisk, algerisk, botswansk, tajikisk,
och något som liksom lät som Bernie Sanders.
Utländskt brytningssyndrom. Det är vad hon har.
Det kan omöjligt faktiskt finnas
något som heter utländskt brytningssyndrom.
Jag tillbringade hela natten med att gå igenom medicinska journaler,
gå igenom forskningsrapporter.
Utländskt brytningssyndrom finns på riktigt.
Men det är extremt ovanligt,
förknippas vanligtvis med stroke eller hjärntrauma.
Titta här.
Första tillståndet identifierades 1907.
61 fall har rapporterats sen 1941.
Vänta lite. Kan jag ha haft en stroke?
Nej. Du har inte haft en stroke.
Sa jag precis det med en konstig, skotsk brytning?
Ja. Varför ändrades just din brytning?
Det kanske smittar.
Vänta! Sa jag precis det med en konstig irländsk brytning?
Herre jisses!
Det smittar.
Är det en kanadensisk brytning?
Har den här sjukdomen på något sätt muterats och spritts?
Inte spritts på nätet... spritts som en smitta!
Skit också!
Det måste vara det här som hände Madonna.
Vi måste ringa henne.
Tack, Tristan.
Håll dig nära ifall jag behöver torka av ansiktet
eller ta bort ruccolabitar ur tänderna.
Tristan, vad är det här?
Det är lite ny fanfiction.
De här nya berättelserna flödar bara
ur mig i tjocka rep av inspiration,
Jag kan inte sluta skriva.
- Vad har du på läpparna? - Ingenting.
- Stal du mitt läppstift? - Nej.
Det är Coco K på läpparna.
Det är det inte. Jag skulle inte våga stjäla ditt smink.
Det har gått ut och vem vet vad du har på läpparna.
Hur vågar du!
Bara för det, ska jag få dig att skaffa mig fler joggingbyxor.
De här är fulla med fisar.
Sluta gräla!
Titta vad jag har i mappen vi fick från polisstationen.
En Jane Hollis har fyllt i en anmälan för en försvunnen person
för sin make Bill.
2 november, 1985.
Det är exakt 48 timmar efter att sjuksköterskan sa
att hon kastade ner patienten i träsket.
Jag tänker att om vi hittar Jane Hollis,
kanske vi kan klura ut vem mördaren är.
Det finns en adress och telefonnummer i mappen.
Om vi har tur kanske hon fortfarande bor där.
Få dem att sluta!
Få vem att sluta?
Rösterna i mitt huvud!
Nr 5, är det du?
Vad säger rösterna att du ska göra?
Döda dig!
Vad är det med dig?
Jag är psykotisk och en sociopat. Jag är även allergisk mot gluten.
Men, viktigast av allt, jag saknar dig.
Jag hörde ett rykte om att ni rekryterar nya Chanels.
Kan inte säga att jag inte blev sårad att ni inte bad mig först.
Vi bad inte dig
att gå med igen för att du försökte döda oss.
Det är exakt därför ni behöver mig.
Hörrni, horor. Hester ska flytta hem till oss.
Jag föredrar Chanel nr 6.
Aldrig!
Hon är en mördare och en brunett.
Det kommer finnas döda människor och mörkbruna könshår
¡ hela lägenheten.
Hon sa till mina föräldrar att de skulle säga att jag adopterats.
Hon har också en seriemördares sinne
vilket innebär att hon kan hjälpa oss att undvika att mördas.
Varför pratar du med fransk brytning?
En patient kom in med en sjukdom som får en att prata
med utländsk brytning. Det smittar.
Jag inser att Hesters ankomst här skapar en liten risk att hon kanske
mördar oss i sömnen, men jag tycker att möjligheten
att hjälpa oss reda ut vem den Onde Gröne mördaren är
gör det värt det.
Varför talar hon i så fall inte om för oss vem mördaren är?
Det fungerar inte så! Det finns regler.
Titta.
Hester, vilken av de nya Chanels ska vi använda som bete
för att fånga den Onde Gröne och hindra honom från att mörda oss.
Bra fråga, Chanel. Det är ett självklart val.
Döda den irriterande fjollan.
- Jag håller med. - Jag håller inte med.
Nr 3, jag har alla svaren.
Bra, men hon måste dela med nr 5.
Ifall hon bestämmer sig för att mörda i sömnen.
Och vi kan inte mörda fjollan.
Okej! Vi mördar Möbius-tjejen, okej?
Toppen.
Nr 5, jag måste fråga dig en sak.
När vi var i lägenheten tidigare fanns det ett par konstiga trosor
som stank av en jättestark parfym.
Jag trodde jag kände igen lukten, men sen kom jag ihåg,
att det var Hesters parfym.
Det var mina trosor.
Jag gillade Hesters parfym,
så jag bestämde mig för att spruta den på mina trosor.
Det var inte vad jag hade förväntat mig.
Vad hade du förväntat dig?
Att vi äntligen hade hittat Hester och bad henne att bo
¡ lägenheten med oss,
så att hon kan hjälpa oss hitta mördaren, trots att
det är möjligt att hon är mördaren. Det vore galet.
Du kanske bara inte ska oroa dig för det.
Och du kanske borde sluta lukta på trosor
du har tagit ur korgen.
Miss Jane Hollis?
Förlåt, men jag har inte sett min son på flera år.
Vi har aldrig haft vad man kan kalla en nära relation.
Men han är allt jag har.
Jag gifte aldrig om mig och jag fick aldrig fler barn.
Kaffet är äckligt.
Det är inte kaffe, det är te.
Jag är ganska säker på att jag beställde kaffe.
Du beställde ingenting för det här är ett hem, inte en restaurang.
Så, miss Hollis, på tal om din man, vad tror du hände honom?
Jag tror att han dog den natten.
Jag tror att dr Mike och syster Thomas förfalskade pappren
som släppte honom från sjukhuset och dumpade hans kropp
¡ träsket för att dölja spåren.
Jag är säker på det.
Är du säker på att de dumpade kroppen i träsket?
Och är du säker på att det inte var du som mördade din man?
Ni två kanske råkade i gräl,
du tappar kontrollen, mördar honom av misstag,
och sen, vad ska du göra?
Du måste komma på ett sätt att bli av med kroppen.
Och vad skulle vara ett bättre sätt att bli av med sin döda makes kropp
än att ta med honom på akuten och klaga på smärtor i bröstet
och låta dr Mike och stackars syster Thomas
kasta honom i träsket åt dig.
Jag mördade inte min man!
Jag ber om ursäkt.
Kan vi få ett ögonblick, tack?
Vad är det med dig? Du är den värsta medhjälparen någonsin!
Förlåt. Jag trodde att vi försökte lösa ett mord.
Förlåt att jag frågar jobbiga frågor.
De är inte jobbiga frågor.
Det spelar ingen roll. Vi sticker härifrån.
Vi vet redan det vi kom för att ta reda på.
Bebisen i magen kan inte vara Chamberlain.
- Varför? - För att hon är vit.
Chanel nr 5 och jag måste springa.
Vi glömde att vi måste passa en tid.
Tack för din tid.
Vem är NBA-spelaren på kortet med dig?
Var det ett sorts "Min Stora Dag"-läge
efter att din man mördades?
Det är min man!
Vet du vad det innebär?
Såklart jag inte gör det.
Det innebär att Chamberlain kan vara bebisen i magen.
Du är inte en dum hjälpreda trots allt.
Det här stämmer inte.
Hon sa att hon trillade bakåt och slog i huvudet, eller hur?
Den delen av hjärnan som bearbetar språk
kallas Brocas område
och ligger i främre hjärnan.
Jag tror att min brytning just ändrades.
Ja, jag märkte det.
Det är fortfarande en hemsk brytning, men
förut lät du som Keanu i Dracula
och nu låter du som Leo i Blood Diamond.
Skit. Jag tror att min just ändrades också.
Ja. Förut lät du som Winona Ryder i The Crucible.
Nu låter du som Cameron Diaz i Gangs of New York.
Jag tror att jag har ett botemedel. Skit också!
Min brytning ändras hela tiden!
Nu låter jag som Dick Van Dyke i Mary Poppins .
Exakt vad kom du på?
Vad är botemedlet?
Det är den värsta brytningen jag någonsin hört.
När miss Hotchkiss trillade och slog i huvudet,
fick hon en lätt hjärnskakning
som gjorde så att hjärnan svällde i det området som bearbetar språk.
Okej, men MRI: n visade svullnad i den bakre delen av hjärnan.
Och Brocas område är i frontalloben.
Det finns två nervstrukturer som betjänar språkprocesser.
Brocas område fram
och Wernickes område bak.
Precis där MRI: n antydde svullnad.
Vänta. Nu låter du som Brad Pitt i Sju är Tibet.
Vad föreslår du?
Steroider?
Varför steroider?
För att minska svullnaden i temporala gyrus
¡ hjärnans dominanta hemisfär.
Som i det här fallet råkar vara i labbet.
Det tar mig, vadå, 10-15 minuter att förbereda sprutan?
Då kan du vara på ett plan tillbaka till FN i tid för middagen.
Tack!
Jag är så lättad.
Men det förklarar inte vad som händer med er tre.
Jag vet. Jag är rädd att vi tre kommer att prata med
fåniga, inkonsekventa brytningar resten av livet.
Kom igen så går vi, lillkillen!
Okej, så där.
Du är ett monster, vet du det?
Många män gillar att man leker med deras stjärtar under sex, okej?
De gör oss inte till monster. Jag är som Gud skapade mig.
Jag pratar om den sortens monster som bara kommer in från gatan
och låtsas få jobb på ett sjukhus.
Okej, du har mig.
Jjag är ledsen att jag ljög, men det är inget konstigt med det här.
Jag gillar bara att hjälpa folk, du vet?
Jag letade efter en professionell miljö att göra det i.
Vet du vilka blickar jag får när jag kör runt en magisk vagn
på gatorna och slumpmässigt gör goda gärningar?
Och du råkade bara välja det här sjukhuset?
Ja. Inom gångavstånd från huset.
Hur kan jag köra den här stora vagnen
tvärs över hela stan till County General?
De skulle aldrig släppa in mig på en buss!
Det här är inte klokt. Jag trodde att du var annorlunda.
Jag trodde att du förstår att det faktiskt finns folk
som inte vill känna sig rika eller vara överlägsna någon annan.
För en del människor, att få någon att le räcker som belöning.
Zayday, jag är en bra människa, okej?
Så om det gör mig till ett monster håller jag fanan högt för monster.
Hur känner du dig idag?
Hej allesammans. Jag har goda nyheter och bättre nyheter.
De goda nyheterna är att våra dialekter tycks alla ha slutat i
samma värdiga, överklassiga, inkonsekventa engelska dialekt.
Det är verkligen otroligt.
Vi låter som ensemblen i Återstoden av dagen .
De bättre nyheterna är att jag tror att jag har hittat botemedlet.
Jag har inte hittat någonting i den medicinska litteraturen
om vårt spontana utländskt brytningssyndrom
som inträffar utan närvaron av hjärntrauma
förutom i en väldigt okänd uppsats
av en evolutionär biolog som heter Kleinfeld,
från universitetet i Wien,
som myntade uttrycket "Madonna Syndrom."
- Madonna Syndrom? - Madonna Syndrom, ja.
När man är i närheten av en utländsk dialekt börjar man ta efter
så att man inte avviker.
Det är ett socialt kamouflage för den kulturellt utomstående.
Ju mer man passar in, desto större är chansen att man förökar sig.
Okej, hur botar man det?
Kleinfeld kallade tekniken "total visuell lingvistisk fördjupning."
Vi låser in oss i ett rum
och tittar bara på filmer och tv-program
med gamla hederliga amerikanske dialekter.
Vi tre kommer att tillbringa helgen med att titta på de här.
Love American Style.
American Bandstand.
American Gigolo.
Jag tänkte att vi kunde börja med att hetstitta på The Americans .
The Americans handlar om ryssarna. Det är hela vitsen med programmet.
Då hetstittar vi på Neil Diamond när han sjunger Coming to America.
Det är en väckande ballad som varje amerikan borde se enligt min åsikt.
Det är det vi behöver som nation.
Jag kan inte.
Jag har planerat något den här helgen.
Förlåt...
Det ser ut som att det bara...
blir du och jag.
Ja?
Du ville prata med mig?
Ja. Kom in.
Sätt dig ner.
Förresten, jag ska bespara dig ansträngningen.
- Du får sparken. - Förlåt?
Du hörde mig.
Jag gillar inte hur du behandlar min personal.
Jag antar att du pratar om Chanels som du anställde som läkare
trots faktumet att de inte är läkare.
Det är mitt sjukhus. Det drivs av mina medel.
Det innebär att jag kan anställa vem jag vill för att göra den uppgift
jag anser passande.
Och ärligt talat, sättet du behandlar och tilltalar Chanels
är a, stötande
och b, du är helt klart beroende av petidin.
Beroende?
Vad driver dig din druckna gamla hagga?
Ja, jag tar en daglig dos petidin.
Och ja, det är en väldigt stor dos.
Något man skulle skriva ut till en Clydesdalehäst,
men vet du en sak? Jag älskar det. Det är helt klart
den bästa vän jag någonsin haft.
Det är en älskare, en vän, inslagen i en pytteliten vit frack.
Jag menar, jag tänker på det morgon, middag och kväll.
Beroende, nej! Det är jag inte.
Ja, jag är helt klart det
men hur vågar du, din gnälliga gamla hora?
Jag vill att ditt kontor är tömt inom om en timme.
Jag tror inte jag ska någonstans.
Jag sparkade just dig.
Och jag tror att du precis ska anställa mig igen.
Om du inte vill att det sprids om din sjukdom.
Det stämmer. Jag vet allt om din dödliga sjukdom
som du "råkade" få av att äta människohjärnor.
Det är vansinnigt, men på något sätt, inte riktigt lika vansinnigt
som att av misstag gå på ett plan till Nya Guinea
när du trodde att du var på väg till New Jersey.
Jag undrar vad pressen skulle göra med det guldkornet.
Vänta, jag kan se rubrikerna framför mig.
"Kärring mumsar på hjärnor,
får kuru, köper sjukhus, dör ändå."
Du skulle inte våga.
Det skulle jag.
Vänta, vad är det?
Jag tror att det låter som att jag blev anställd igen.
Vänd dig inte mot mig, slyna,
annars ser jag till att det blir det sista du gör.
Överraskning!
Förlåt, du skrämde mig.
- Var har du varit hela dagen? - Uträttat ärenden.
- Som du sa. - Ja, jag bryr mig inte.
Jag har fantastiska nyheter.
När du var borta bestämde Chanels och jag att det vore jätteroligt
om vi firade de nya Chanels genom att ha pyjamasparty
på sjukhuset.
Och vi ska ge varandra makeovers.
Men Gud! Det ska bli så spännande.
Dags för presenter. Samling.
Vi har en speciell present till dig, Chanel nr 8.
Ett Hermès-halsband i silver gömt någonstans i bårhuset,
men du måste gå dit helt ensam och hitta den.
Allvarligt! Det här är så kul.
Tror du att den Onde Gröne tar betet,
tänker över sitt offer för veckan och lämnar oss ensamma?
Absolut.
Jisses! Du skrämde mig.
Hör på, slyna!
Jag har sparat för att kunna köpa Ett Hermès i silver i evigheter.
Och jag tar mig fan om jag tänker låta dig få det.
Men de sa att det var till mig.
Då är det bäst att du hittar det innan jag gör det.
Var är det?
Tar upp utrymme.
Vad gör du här?
Jag letade efter min present
men sen sa Chanel pour Homme att han ville ha det mer än jag.
Så jag tänkte att jag bara skulle låta honom få den.
Sen kom jag tillbaka hit.
Dekan Munsch, vi kan förklara.
Sen anställde du tre nya Chanels för att vara bete för den Onde Gröne?
Ja, jag hörde det.
Chanel nr 5 berättade det för mig.
Din dumma bitch!
Chanel, en man dog!
Jag ville inte att Chanel Pour Homme skulle dö.
Jag skickade Chanel nr 8 till bårhuset.
Jag står här.
Ju mer jag tänker på det,
tror jag inte att vi tänkte igenom den här planen.
Jo, det gjorde vi! Chanels är lockbeten.
Ja, men vi satte ingen fälla.
Den Onde Gröne tog bara betet och kom undan.
Var är Hester?
Hennes cell är tom.
Om vi inte får veta vad som hände henne,
måste jag rapportera den överträdelsen till FBI.
Jag vet inte var Hester är.
Jag menar, är jag min systers vakt?
Hon kanske tog livet av sig.
Eller så kanske hon flyttade till en grannstat med en mindre taxbörda
och började mörda folk där.
Ärligt talat, det är nog det som hände.
Hon pratar alltid om betungande skatt.
- Stämmer inte det? - Absolut.
Sluta prata!
Jag måste berömma er.
Er plan hade värde.
Med den ökade tillströmningen av nya patienter till sjukhuset
har arbetsbördan fördubblats, så om dessa Chanels
hjälper er arbeta mer effektivt,
är jag helt för det.
Och trots att jag offentligt inte kan tillåta... ni vet.
Vi fattar. Vi är mänskliga sköldar.
Vi kan sluta gå som katten runt het gröt
för jag godtar arrangemangen.
Jag har verkligen vant mig vid kläderna.
Till din poäng.
Jag har tagit mig friheten att lägga till några extra Chanels själv.
Damer!
Det här är Addison, Andrea och Mitch.
Chanel nr 9 är semiprofessionell rollspelsledare,
Chanel nr 10 föddes utan njurar
men har 10 meter extra tjocktarm.
Och Chanel nr 11 har elva fingrar.
Så Chanels nummer nio till elva, möt Chanels nummer ett till åtta.
Hör på, kossor.
Artigheten säger att vi inte kan mobba er.
Men vi kan insistera på
att ni tvättar Chanel nr 5:s sängpottor innan vi kommer hem
och hon skiter enorma högar.
Jag vill att den steriliseras.
Jag vill att den ska vara så ren att jag kan äta trendiga glassar ur den.
Nu!
Jag ska ta reda på vad som hände med Hester
även om det är det sista jag gör.
Och om det kommer fram att ni tre gav skydd åt en seriemördare
tänker jag rapportera er som medhjälp till mord.
Och när de dömer er till elektriska stolen,
ska jag stå där och se på när ni steker.
Nu!
Vem vill tala om var Hester är?
Jag fattar inte. Vad får vi ut av det?
Får vi betalt?
Jag vet inte. Jag tror att det är mer som praktik.
Herregud!
Tack!
Baby, är det du?
Jag gör frukost till lunch.
Jag vet hur mycket du gillar det.
Hej, mamma.
Det luktar utsökt.
Tvätta händerna och sätt dig.
Några från sjukhuset kom förbi.
De vet om din pappa.
De frågade om dig.
Inte direkt om dig, men...
Min bebis.
Tror du att vi måste göra något åt det?
Oroa dig inte, mamma.
Jag tar hand om allt.
Du är så snäll mot mig.
Efter allt du gått igenom och allt du gjort för mig,
förtjänar du det.
Du förtjänar hela världen.
Översättning: Åsa Arbjörk